Senátorka Hamplová ke kauze Bednářové: Bude učitel mít právo otevřeně vést s dětmi diskuzi?
![Jana-Zwyrtek-Hamplova.png Jana-Zwyrtek-Hamplova.png - 42TČen](/thumbs/1260×600/entries/Jana-Zwyrtek-Hamplova.png)
Paní senátorko, jaký máte názor na rozhodnutí obvodního soudu v případě Martiny Bednářové?
Jsem přesvědčena, že věc by měla v každém případě zamířit k soudu Nejvyššímu, a nebude-li vyhnutí, až k soudu Ústavnímu. Jde totiž o případ výkladově zlomový - ne snad ani danou konkrétní věcí, ale její podstatou. Sama vím, jak některé právní věci mohou vypadat jasně, respektive do tzv. výkladově jasných se staví, ale ve skutečnosti jsou mnohem významnější právě v rovině zobecnění. Chci tím říct, že dokonce i v případě, kdy by formulace paní učitelky nemusela být shledána jako vhodná nebo ověřená, nelze jí je zakazovat vyslovovat formou svého názoru. I učitel má právo se plést, vycházet z mylných informací... A nesmí to být důvod k jeho profesionální diskriminaci, zde dokonce až k výpovědi.
Navíc v tomto případě to bylo i tak na hraně - nikdo nemůže dát tzv. ruku do ohně za to, zda měla či neměla či nemohla mít pravdu. V každém případě její jednání by dle mého právního názoru nemělo být výpovědním důvodem z pracovního poměru, tento krok je zcela neadekvátní.
Může tento případ zásadně ovlivnit pracovněprávní vztahy ve vzdělávacích institucích?
Tento rozsudek pochopitelně může mít vliv na pracovněprávní vztahy zcela zásadní. Je nutné si totiž uvědomit, že nejde o projev jedné učitelky o jedné konkrétní situaci, ale jde o to, zda učitel bude mít vůbec právo vyslovit vlastní názor na konkrétní věc, zda bude moci otevřeně vést s dětmi diskuzi, třeba je i určitým způsobem k debatě vyprovokovat, zkrátka zda bude školství a společenské vědy jen recitací diktovaného, nebo diskuzí s cílem tuto diskuzi učit, podporovat, vyvolávat - i za cenu prezentace názorů tzv. na hraně. Tedy buď budeme mít na škole „papoušky“, nebo myslící bytosti.
Opomíjím pak fakt, že daný případ de facto rozsudkem říká, že udávat jiné a tajně je proto nahrávat je vlastně standardní, běžné, morální. Tedy nejde o nějaké jedno tvrzení, které mohlo či nemuselo být správné, jde o to, co se na tomto tvrzení demonstruje, a co daný rozsudek znamená svou podstatou. Proto, jak jsem uvedla, by měla věc zamířit výš. Umím si totiž představit, že vyšší soudy řeknou - paní učitelka nemluvila možná zcela vhodně a neměla vše ověřeno, říkala, zkrátka své názory, ale nesmí to být důvodem podobných kroků vůči její osobě, protože je to zásah do svobody slova, a za nemorální je nutné považovat rovněž schvalování tajného nahrávání s cílem jiného poškodit v podstatě na základě standardní diskuze vedené na základě důvěry v daný okamžik.